Abfüllung | Palackozás
A címkén általában akkor jelzik, ha az illető pincészet a bort nem maga készítette, hanem vásárolta és palackozta.
Alte Reben | Öreg tőkék
Az „öreg tőkék“ megjelölésnek nincs jogi jelentősége. Nincsen egy általánosan elfogadott minimális életkor sem, így a jelzőt sokféle értelemben használják. Időnként a sajátgyökerű szőlőtőkéket értik alatta. Az „öreg“-nek nevezett ültetvények általában legalább 30 évesek, de gyakran ennél sokkal idősebbek. Általános nézet, hogy az idősebb tőkékről származó borok általában, de nem törvényszerűen(!) , jobb minőségűek. Ennek a legfontosabb oka a kisebb hozam, de más tényezők is fontos szerepet játszanak, például az, hogy a kevesebb gyümölcsnek és levélnek köszönhetően több napfény éri a fürtöket. Pozitív a hatása a gazdagabb, szerteágazóbb gyökérzetnek is, bár a növekvő életkorral lassul a gyökérzet növekedése.
Amtliche Prüfungsnummer (A.P. Nummer) | Hivatalos ellenőrzőszám
Központilag meghatározott szám, amellyel minden QbA (meghatározott eredetű minőségi bor) illetve Prädikatswein (különleges minőségű bor) megjelölésű bor rendelkezik. A számsoron belül külön-külön kód jelöli a régiót, a helységet, a termelőt, a bor ellenőrzésének évét és a letöltést (megkülönböztetve egy-egy termelő különböző borait, vagy akár a különböző hordók vagy tartályok tartalmát).
Anbaugebiet | Borvidék
Auslese | Válogatás
Általában nemespenész hatására aszúsodott szemekből (is) készült, leggyakrabban édes borok, bár száraz és félszáraz tételek is előfordulnak. A német bor-osztályozási rendszerben a harmadik legmagasabb kategória, 83-100 Öchsle-fok közötti minimális mustfokkal.
Beerenauslese | Szemelt válogatás
A német besorolási rendszerben a második legmagasabb osztály, melynél a minimális előírt mustfok borvidéktől függően 110-128 Öchsle-fok. Elsősorban botrytiszes szemekből, kis arányban nagyon érett, de nem aszúsodott, válogatott szemekből készül.
Bereich | Alrégió
A moseli borvidék hat alrégióból áll: Burg Cochem/Alsó-Mosel (Koblenz és Zell között), Bernkastel/Középső Mosel (Briedel és Trier között), Ruwer folyó, Saar folyó, Felső-Mosel (Konz és Perl között) és a Moseltor (Mosel-kapu).
Chaptalisierung | Száraz cukrozás, chaptalozás
Répacukor vagy szacharóz hozzáadása az erjedő musthoz, a bor alkoholtartalmának növelése céljából. Az EU-s szabályozás szerint 1,5 térfogatszázaléknyi alkoholtartalom-növekedést szabad cukrozás (vagy egyéb alkoholtartalom-növelő eljárás) által elérni, de a nemzeti szabályok néhol ennél szigorúbbak. Németországban a “Qualitätswein” (QbA, Meghatározott eredetű minőségi bor) kategóriáig megengedett a cukor hozzáadása, a “Prädikatswein” besorolási kategóriától fölfelé már nem. (A cukrozás nem összetévesztendő az édesítéssel, amelyhez cukor nem, csak must vagy mustsűrítmény használható).
Edelfäule | Nemespenész
Latin nevén Botrytis cinerea. Penészgomba, amely megfelelő (nedves) időjárás esetén megtámadhatja a szőlőt. Két formában jelenhet meg: 1. A káros szürkerothadás a tőke zöld részeit támadja meg és lerohasztja azokat. 2. Az általában kívánatosnak tartott nemesrothadás a túlérett szőlőszemek héján telepszik meg, és porózussá teszi azt. A héjon keresztül így víz párolog el, a bogyók egyre jobbban összetöppednek, aszúsodnak, ami az ízanyagok koncentrációjához vezet. Ilyen bogyókból nemes desszertborok készülnek. Az aszúsodásra nem minden szőlőfajta hajlamos. Míg Magyarországon a nemespenész elsősorban a tokaji aszú alapját is adó furmintnál és hárslevelűnél jelenik meg, addig a német borvidékeken a rizlingre jellemző.
Einzellage | Dűlő
Egységes karakterű termőterület a borvidéki településen belül. A Mosel mentén nagy hagyománya van a dűlők szerint szelektált borkészítésnek, és a régi iratok majd 10.000 dűlőt nevesítenek. Az 1971-es német bortörvény azonban 500-nál is kevesebbre korlátozta az elismert dűlők számát, gyakran összevonva kitűnő és kevésbé jó termőhelyeket. A legjobb hangzású dűlőnevek alatt általában olyan területek termését is kóstolhatjuk, amelyeket a törvény szerint nem lehet név szerint feltüntetni a címkén. Ezért az elmúlt néhány évben ellenmozgalom indult: egyes elkötelezett borászok a törvény ellenében is feltüntetik a régi dűlőneveket, vagy újakat kreálnak, hogy megkülönböztessék a valóban kiemelkedő termőhelyek gyümölcsét.
Eiswein | Jégbor Édes minőségi desszertbor, amely a tőkén megfagyott szőlőből készül. A fagy hatására a szőlőszemekben a sav, a cukor, az extraktok és ásványi anyagok koncentrálódnak, míg a víztartalom minimálisra csökken. A jégbor készítésére felhasznált mustnak a moseli borvidéken legalább 110 Öchsle-fokosnak kell lennie.
Erste Lage | “Legjobb termőhely”
A különlegesen jó termőhelyről származó borok megjelölése elnevezése a Német Kiemelt Minőségű Borok Termelőinek Szövetségének (Verband Deutscher Prädikatsweingüter, VDP) dűlőminősítési rendszerében. Az ilyen borok címkéjén az 1-es szám és egy szőlőfürt látható. Az Erste Lage minősítést a Großes Gewächs (a Rheingauban Erstes Gewächs) minőségű száraz borok, illetve a különleges minőségű édes borok kaphatják meg. Az Erste Lage minősítés feltételeit a VDP szigorúan megszabja. A szabályok pontosan kijelölik a valóban a legjobb terroirral rendelkező parcellákat (tehát a törvény által meghatározott dűlőknél jóval kisebb egységeket), a telepíthető szőlőfajtákat és a borok ízvilágát. Előírás továbbá a legfeljebb 50 hl/hektáros hozam, a kézzel történő szüretelés és a Spätlese minőségnek megfelelő mustfok. Az édes borokat leghamarabb május 1-én, a Grosses Gewächs száraz borokat szeptember 1-én, a vörösborokat pedig csak a szüret utáni második évben szabad forgalomba hozni.
A VDP klasszifikációja se nem hivatalos, sem pedig átfogó, mivel csak a tagok termőhelyeire terjed ki. Ezért a Großes Gewächs (“nagy termés”) megjelöléshez hasonlóan ez is egy vitatott, és egyelőre nem teljesen kiforrott megkülönböztetési rendszer.
Erzeugerabfüllung, Gutsabfüllung | A termelő által palackozva
A borászat, ill. borászati egyesülés csak akkor jelölheti így a bort, ha az ahhoz felhasznált szőlő kizárólag a saját területeiről származik.
Fass | Hordó
A Mosel mentén hagyományosan a 10 hektoliteres, Fuder elnevezésű hordót használják.
Feinherb | Enyhén fanyar
Az utóbbi időben elterjedt kifejezés, amelyet sok pincészet a félszáraz jelző helyett használ. A kettő közt az a különbség, hogy a félszáraz megjelölésű bor cukortartalma nem haladhatja meg a 18 g/litert, míg a „feinherb“ szóösszetételre nem vonatkozik jogi szabályozás, s ezek a borok akár 30 g maradék cukrot is tartalmazhatnak literenként.
Fuder
Hagyományos, általában kb. 10 hektoliteres, kerek fenekű fahordó, amelyet a Mosel, a Saar és a Ruwer mentén a római kor óta használnak fehérborokhoz. Az egyik legelső hordótípusnak mondható, eredetileg az az egység, amelyet egy lovas kocsi el tud szállítani. A hordókhoz használt tölgyfa rendszerint a közeli Eifel és Hunsrück hegységek erdőségeiből való. (A Fuder hordók űrtartalma Németország különböző vidékein nagyon eltérő, 8 és 18 hl között mozog: pl. a Franken régió területén 9 hl, a Mosel mentén 9,6 hl, a Pflaz borvidéken 10 hl, Badenben pedig 1,5 hl.)
Goldkapsel (GK) | Arany kapszula
A Rheingau, valamint a moseli és a pfalzi borvidék borászai gyakran aranyszínű kapszulával látják el a legjobb Beerenauslese vagy Trockenbeerenauslese kategóriájú desszertboraikat. (A kapszula a dugót és az üveg nyakát borító műanyag vagy alumínium borítás.) Ez a nem hivatalos jelölés a legkiemelkedőbb, általában kicsi tételeket különbözteti meg, amelyek gyakran nem is kerülnek rendes kereskedelmi forgalomba, hanem csak árveréseken szerezhetők be.
Grosses Gewächs (GG) | “Nagy Termés”
A Német Kiemelt Minőségű Borászatok Szövetsége (Verband Deutscher Prädikatsweingüter, VDP) által használt megjelölés, mellyel a szövetség tagjai a legjobb dűlőikből származó száraz borokat illetik. (A francia Grand Cru német adaptációja.) A Grosses Gewächs boroknál a címkén nem szerepel a “trocken”, azaz "száraz" jelző, így a hozzá nem értők azt is hihetnék, hogy édes borokról van szó, ha a magas alkoholtartalom nem utalna az ellenkezőjére.
Grosslage | “Nagydűlő”, összevont dűlő
Az 1971-es, sokat vitatott német bortörvény által meghatározott termőhely. Az összevont dűlők miatt a klasszifikált dűlők eredeti rendszere némileg hitelét vesztette, mivel az összevonás a nagy dűlőnevek alá kevésbé jó termőhelyeket is becsempészett.
Gutsabfüllung, Erzeugerabfüllung | A termelő birtok által palackozva
Az Erzeugerabfüllung kifejezéshez hasonlóan ezt is csak azok a termelők ill. egyesülések tüntethetik fel, amelyek a saját szőlőjüket használták fel a borhoz, de erre további előírások is vonatkoznak.
Gutswein | Birtokbor
A Mosel mentén a standard védett eredetű (QbA) rizlinget dűlőszelekció nélkül birtok-rizlingként készítik és palackozzák.
Halbtrocken | Félszáraz
A német szabályok szerint a félszáraz bor nem tartalmazhat 18 grammnál több maradék cukrot literenként. Sok termelő nem kedveli a kifejezést, és vagy teljesen elhagyta, vagy a feinherb jelzőre cserélte. Nem csoda, hogy ez azt a tévhitet eredményezte, hogy a száraz v. félszáraz jelölés nélküli német borok mind édesek.
Kabinett
A különleges minőségű borok (Prädikatswein, Qualitätswein mit Prädikat) kategóriájában a legalacsonyabb szint. A Kabinett borok lehetnek szárazak, félszárazak vagy édesek. A borhoz felhasznált must minimális mustfoka 67-82 Öchsle fok, borvidéktől függően. A Kabinett borok általában könnyedek és jól ihatóak, bár mivel a mustfok és az alkoholtartalom fölülről nincs behatárolva, előfordul, hogy a Kabinett címke alatt a mustfok szerint valójában Spätlese vagy Auslese bor rejtőzik.
Keller | Pince
Kellerei | Pincészet
Kellermeister | Pincemester
Lese | Szüret
Maischestandzeit | Héjontartás
Az az időszak, amíg a mustot vagy akár a kierjedt bort a héjon tartják. A héjontartás célja a színanyagok, az aromák és a tanninok minél teljesebb kinyerése.
Malolaktische Gärung | Malolaktikus erjedés
Almasavbomlás; másodlagos erjedés, amely a vörösboroknál szükséges, némelyik fehérbornál pedig kívánatos. A folyamat során az „éretlen“ almasav baktériumok hatására lágyabb tejsavra és széndioxidra bomlik le.
Monopol (Alleinbesitz)
Akkor tüntetik fel a címkén, ha a dűlő a borászat kizárólagos tulajdona.
Mosel-Saar-Ruwer
A ma hivatalosan Mosel elnevezésű borvidék korábbi neve, amely utal arra, hogy a régió nemcsak a Mosel folyó, hanem két mellékfolyója, a Saar és a Ruwer völgyét is magában foglalja. Megjegyzés: oldalainkon külön kezeljük a Mosel, a Saar és a Ruwer vidékét, hogy a régiók eltérő karakterét könnyebben bemutathassuk.
Most | Must
Oechsle | Öchsle-fok
A must cukortartalmának meghatározásához főleg Németországban és Svájcban használt mértékegység. Azt mutatja meg, hogy egy liter must mennyivel nehezebb egy liter víznél. Ahány grammal 1000 ml 17,5 °C-os must nehezebb, mint 1000 g, annyi Öchsle-fokos a must (pl. egy liter 50 Öchsle-fokos must tömege 1050 g). Az Öchsle-fok jelölése: °Oe.
Ökologischer Weinbau | Ökológiai szőlőtermesztés
Az EU ökológiai mezőgazdálkodásra vonatkozó előírásaihoz igazodó szőlőtermesztés. A legszigorúbb elirásokat a privát termelői egyesületek alkalmazzák Németországban, mint pl. Ecovin, Bioland, Naturland, Demeter.
Ortswein | Helyi bor
Nem egy dűlőből, de egy helységből származó bor, amelyen a helység neve szerepel. A VDP, azaz a Német Minőségi Bortermelők Szövetsége háromlépcsős klasszifikációs rendszerében a középső szint.
Parzelle | Parcella
A szőlőterület legkisebb egysége. A legtöbb dűlőben több termelőnek van parcellája, s van, akinek a tíz hektár alatti termőterülete is több, mint 100 parcellából tevődik össze.
Prädikatswein | Különleges minőségű bor
Különleges minőségű bor. Az 1971-es német bortörvény által a magas minőségi kategóriákba sorolt borok gyűjtőneve. Különlegesen jó minőségű, speciális fajtajelleggel, termőhelytől függő jellemzőkkel bíró borok. A besorolás alapját a borhoz felhasznált must természetes cukortartalma képezi. A borok hozzáadott cukrot nem tartalmazhatnak és a koncentrált must felhasználása sem megengedett. A cukortartalom fontossága azt a teóriát fejezi ki, hogy a magasabb cukortartalmú szőlő érettebb, ezért a belőle készült bor mélyebb színű, intenzív illatú, zamatos, gazdag aromájú.
A Prädikatswein kategórián belül hat szintet különböztetnek meg hivatalosan. Ezek a szőlő érettsége (minimális natúr cukortartalma) szerint növekvő sorrendben a következők: Kabinett, Spätlese, Auslese, Beerenauslese, Trockenbeerenauslese és Eiswein (jégbor). (A régebben használt QmP, Qualitätswein mit Prädikat megegyezik a Prädikatswein fogalmával).
Qualitätswein bestimmter Anbaugebiete (QbA) | Meghatározott eredetű minőségi bor
Az 1971-es német bortörvény szerint a QbA kategória a minőségi borok “legalacsonyabb” szintjét jelöli. Ezek a borok legalább 55 Öchsle-fokos mustból készülnek, de megengedett a must cukrozása illetve koncentrálása is. Ugyanakkor sok száraz vagy félszáraz csúcsbor is ebbe a kategóriába tartozik hivatalosan, ezért vannak termelők, akik a hivatalos besorolási rendszert félretéve a saját belső elnevezéseiket használják. A címkéken a QbA helyett egyre gyakrabban inkább “Qualitätswein” (minőségi bor) olvasható, a konkrét borvidék nevének a feltüntetésével. Az EU-ban 2009 augusztusától bevezetett új bor-besorolási rendszerben a Qba kategóriát fölváltotta a Wein g.U. (Wein mit geschützter Ursprungsbezeichnung) elnevezésű osztály, azaz az “Oltalom alatt álló eredetmegjelölésű bor” (OEM).
Qualitätswein mit Prädikat (QmP) | Különleges minőségű bor
Ld. Prädikatswein
Reinzuchthefe | Tiszta élesztőkultúra
A tiszta élesztőkultúrák genetikailag homogén, tenyésztett erjesztő gombák. A természetes, ún. „vad“ élesztők – amelyek a pincében tenyésznek, és kint a szőlőben alig fordulnak elő – nem stabil, kiszámítható képződmények, mivel érzékenyen és megjósolhatatlanul reagálnak a legkisebb változásokra is (pl. a pince klímájának enyhe módosulásaira). A megnövekedett pincehigiénia következtében ma sokkal nehezebb a száraz borokat spontán módon, azaz csak a vad élesztőkre hagyatkozva kierjeszteni. Aki száraz borokat szeretne készíteni, szinte rákényszerül az élesztőkultúrák használatára. Az élesztőkultúrák segíthetnek az erjedési hibák kiküszöbölésében, és az azokból adódó ecetes vagy égett gumi szag, vagy még kellemetlenebb hibák megelőzésében. A bor aromáját nem eltorzító, csupán a tiszta erjedést elősegítő élesztők így a borászok és borbarátok számára valódi áldást jelenthetnek.
Restsüße | Maradék cukor
A lezárult erjedés után a borban fennmaradó cukortartalom.
Schiefer | Pala
Hatalmas nyomás alatt keletkezett metamorf kőzet, mely vékony, könnyen elválasztható rétegekből áll. Sokféle típusa van, amelyek színükben és kémiai összetételükben is jelentősen különböznek egymástól.
Spätlese | Késői szüretelésű bor
A “Kabinett” és az “Auslese” (válogatás) közötti bor-osztályozási kategória. Az elnevezésnek ellentmondva a kategóriát nem a szüret ideje, hanem a mustfok alapján definiálják. A Spätlese borokhoz felhasznált must minimális mustfoka borvidéktől függően 76-90 Öchsle-fok. A Spätlese lehet száraz, félszáraz vagy édes.
Spontangärung | Spontán erjedés
Mielőtt a vegyészek elkezdték a bor környezetében megtalálható élesztőgombatörzseket elválasztani és homogén módon továbbszaporítani, minden bor spontán módon, azaz a természetes élesztők segítségével erjedt ki. Ez évezredeken keresztül működött. A spontán erjedés barátai a tenyésztett élesztő használatát a bor durva és felesleges manipulációjának, a spontán erjedésű boroknál időnként kiérezhető élesztőízt pedig a természet kézjegyének tartják. A divatos tenyésztett élesztőkhöz képest, amelyek gyakran megváltoztatják a bor karakterét, a jól sikerült spontán erjedés megtartja a bor eredeti jellemzőit, és – a körültekintő, azaz elsősorban tiszta, pincékben – biztosítja a bor hosszú élettartamát. Ez különösen igaz a Moselre, ahol az erős természetes savak miatt a borok pH-értéke alacsony, ami nagy mértékben megóvja őket a rontó tényezőktől.
Stahlige Saarweine | „Acélos“ Saar menti borok
Régebben a Saar menti borokat gyakran illették az “acélos” jelzővel. Ez alatt a savak által dominált, egyenes karakter értendő. A globális felmelegedés miatt általánosságban lágyabbak lettek a Saar menti borok savai, de néhány borász nagy erőfeszítéseket tesz a borok acélos karakterének megőrzésére.
Sterne * ** ***| Csillag jelzés a borosüveg nyakán
Az arany kapszulához hasonlóan az egy vagy több csillaggal való jelölés is egy nem hivatalos megkülönböztetés, amellyel egyes borászok a legkiemelkedőbb, speciális palackozású boraikat tüntetik ki. Általában Spätlese és Auslese minőségű boroknál használják, de a Qualitätswein kategóriában is előfordul. (Az 1971-es bortörvény előtt a feine, feinste és hochfeine (finom, legfinomabb, kiemelkedően finom) jelzőkkel illették ezeket a borokat).
Süssreserve | Kénnel és szűrés által tartósított must
Kénnel és szűrés által tartósított must, amely a kiforrott borhoz adva enyhíti annak savasságát és növeli a maradékcukor-tartalmat. Az eljárás Németországban a kiemelt minőségű (Prädikats-) borok esetében is megengedett, de ritkán alkalmazzák.
Trocken | Száraz
Nem tartalmazhat több, mint 9 gram maradék cukrot literenként.
Trockenbeerenauslese (TBA) | Válogatott töppedt (száraz) szemekből készült borSzó szerint: "száraz bogyóválogatás". A német besorolási rendszer legmagasabb kategóriája, amelybe a nemespenész hatására aszúsodott, válogatott szemekből készült borok tartoznak. Az elnevezés első látásra kicsit megtévesztő, hiszen a “trocken” (száraz) szó itt nem a bor cukortartalmára, hanem a szemek alacsony nedvességtartalmára utal. A cukortartalom nagyonis magas, akár 300 g/l is lehet. Az alkoholtartalom általában alacsony, 6-8% között van. A legjobb Trockenbeerenauslese borok a világ legdrágább desszertborai közé tartoznak.
Verband Deutscher Prädikatsweingüter e.V. (VDP) | Különleges minőségű borokat termelő német borászok szövetségeAz 1910-ben alakult egyesület eredetileg a borok könnyebb értékesítése céljából jött létre. Mára az elsődleges célok a különlegesen magas minőség biztosítása, a fenntartható, környezettudatos termelés támogatása és a tagok érdekeinek képviselete.
A borkészítés folyamata a préseléstől a palackozásig.
Weingut | Borászat
Weinkellerei | Pincészet
Winzer | Borász
Winzergenossenschaft | Borászati egyesülés (önkéntes termelőszövetkezet)
Wurzelecht | Sajátgyökerű tőke
A filoxéravész óta a legtöbb szőlőt filoxéra-rezisztens gyökerekre/alanyokra oltják rá. Bizonyos típusú, ún. immunis talajokon, például a moseli törmelékes palán azonban a filoxéra nem érzi jól magát, így nagy területek sajátgyökerű tőkékkel vannak beültetve, amelyeket nem alanyra oltottak rá, hanem saját gyökerükön nőnek.